Chemoterapie nádorových onemocnění
prof. MUDr. Evžen Skala, CSc.

1.	Úvod

Tato informace je určena nemocným, členům jejich rodin a přátelům. Nemůže nahradit otevřenou rozmluvu s lékařem a zdravotní sestrou, může Vám však pomoci, jak se na ni připravit, aby Vám přinesla co největší užitek. Naším dalším záměrem je Vás seznámit v hlavních rysech se současnými postupy při léčbě nádorových nemocí, vysvětlit jejich smysl a cíl. Vycházíme z toho, že jen málokdo má vlastní zkušenosti s touto problematikou. Musíme ovšem nejdříve vysvětlit několik základních pojmů.

2.	Zhoubný nádor

Zhoubný nádor se postupně zvětšuje, tlačí na okolní tkáně, vrůstá do nich a přitom je ničí.  Později (někdy i velmi brzy) dochází ke vzniku blízkých (často např. v sousedních mízních uzlinách) nebo i vzdálených (v různých orgánech těla) druhotných nádorů, tzv. metastáz. Tomuto stavu se říká generalizace nádorové nemoci a představuje pro nemocného nemalé riziko

3.	  Principy léčení nádorové nemoci

Předpokladem účinného léčení je přesná diagnóza a co nejpodrobnější zjištění současného postižení organismu nádorovým procesem. Současně se zjišťuje i celkový zdravotní stav nemocného,  aby bylo možno stanovit, jaká intenzita protinádorové léčby je možná. Samozřejmě máme zájem, aby byla co neúčinnější, nesmí ovšem nemocného nadměrně zatížit.

Obecná strategie protinádorové léčby je tato: 

1.	Nejdříve je třeba co nejrychleji snížit počet nádorových buněk. U ohraničených nádorů tento úkol nejlépe splní chirurgický výkon (operace). Při něm  se odstraní, pokud je to technicky možné, celý nádor i s okolním lemem zdravé tkáně. U neohraničeného nebo rozptýleného nádorového bujení (např. u leukemií  a u maligních lymfomů /zhoubné bujení mízní tkáně/) není chirurgický výkon obvykle  vhodný.

2.	K zničení jednotlivých nádorových buněk v okolí operačního zákroku a        v sousedních mízních uzlinách (blízké metastázy) se používá radioaktivního záření – radioterapie. Její význam ještě stoupá, nebylo-li možno zahájit protinádorové léčení chirurgickým výkonem. Dosti často se radioterapie doplňuje ještě chemoterapií (viz dále).

3.	Nejsložitější situace vzniká, jsou-li u nemocného se zhoubným nádorem         zjištěny vzdálené metastázy, nádorové bujení je rozptýlené v organismu nebo došlo k znovuvzplanutí nádorové nemoci (tzv. recidiva nebo relaps). V tomto případě se musí téměř vždy zasáhnout  celkově – tedy podáním protinádorových léků, opakovaně, a to ústy nebo nitrožilně v injekcích,  případně v infúzích (léky jsou naředěny  vhodným roztokem), vzácně jinak.

                   Této metodě se říká chemoterapie  a je to vlastně medikamentózní léčba.     Doslova vzato by sem patřilo podávání všech léčiv, která se užívají při nádorových nemocích, tedy vedle látek přímo namířeným proti nádorovým buňkám (tzv. cytostatika) i hormony, látky působící prostřednictvím imunitního systému a další podpůrné a pomocné léky.

4.	  Cytostatika

  Jde o látky, získané buď z přírodních zdrojů (těch je asi 60 %) nebo připravených uměle, které rušivě zasahují do některé etapy nebo i do více etap rozmnožování buněk – do tzv. buněčného cyklu. Důsledkem je zástava rozmnožování buněk. Z mnoha tisíců zkoušených látek se  pro léčebnou praxi vyberou ty, které dokáží zřetelně poškodit  rozmnožování nádorových buněk, ale jen málo poškodit  normální rozmnožování zdravých buněk. V současné době se používá více než 60 takových látek. Zatím bohužel neznáme  účinná cytostatika, která by  vůbec  nepoškodila zdravé buňky.

       Aby se zvýšila účinnost léčby, kombinují se často tyto léky tak, aby zasahovaly do   různých etap buněčného cyklu nádorové buňky a podávají se v tzv. cyklech – to znamená že se podají podle přesně stanoveného časového programu (protokolu) během 1 dne nebo i během 2 týdnů, potom se čeká 2 –4  týdny (doba nutná k zotavení poškozených zdravých buněk) a celý cyklus se  několikrát (obvykle 4 –6x) opakuje. Uvedené časové intervaly jsou orientační a mohou se u různých léčebných protokolů, různých druhů nádorů a na různých odborných pracovištích poněkud lišit. Chemoterapie trvá někdy 6 měsíců, někdy se celková léčba může protáhnout i déle. Všeobecně však platí, že léčebné postupy  při chemoterapii zhoubných nádorů jsou na celém světě ve vyspělých zemích podobné. Kombinace cytostatik, stejně jako léčebné protokoly  se označují kódy, např. kombinace CMF (cyklofosfamid + metotrexát + -fluorouracil),  FAC aj., protokol  Stanford V  aj.

       Chemoterapie se nepoužívá jen jako 3.stupeň léčby po operaci a radioterapii. Někdy se zařazuje již před operací, jindy v kombinaci s radioterapií bez operace, někdy se nepodává vůbec. Záleží na druhu nádoru, stadiu nemoci, odezvě na dosavadní léčbu, na snášenlivosti jednotlivých léků a celkovém stavu nemocného. To vše musí brát  lékaři v úvahu.

5.	  Nežádoucí účinky protinádorových léků

       Obvykle nelze jednoznačně určit, po kterém úseku léčby  se nežádoucí účinky        léčby objeví. Léčení sestává z různých kombinací chirurgického výkonu, radioterapie a chemoterapie a hormonální léčby a každá z těchto složek může organismus dočasně nepříznivě ovlivnit. Uplatňuje se zde i tělesná a psychická kondice nemocného. Nejčastěji se ovšem uplatňují určité kombinace  cytostatik, většinou těch nejúčinnějších. To samozřejmě neznamená, že nemáme  možnost nežádoucí účinky  léků odstranit  nebo alespoň podstatně zmírnit.

5.1. Nucení na zvracení a zvracení

 Příčinou je dráždění určitých oblastí trávicího ústrojí, které se přenáší do centra pro zvracení v mozku.  Dne jsou již speciální léky, které zvracení účinně tlumí. Musí se však užívat přesně podle pokynů lékaře.

 Můžete tomu pomoci, berete-li cytostatika v tabletách, že je užíváte po jídle, nejlépe večer (nenařídí-li lékař jinak). Během chemoterapie je lépe jíst lehkou stravu, častěji a v menších porcích (6 – 8x denně). Pokrmy by neměly být horké,  spíše kašovité a tekuté, neměly by být příliš sladké, výrazně slané nebo ostře kořeněné, Vhodný je pudink, tvaroh, banány. Je třeba hodně pít (2,5 – 3 l), vhodný je jablečný mošt, citrónová limonáda (bez kysličníku uhličitého), slabý čaj, případně jednoduchá zmrzlina, kyselé bonbony. Je dobré vyzkoušet, co a kdy je nejvýhodnější jíst vzhledem k časovému  rozvrhu chemoterapie. Prospěšný je pohyb na čerstvém vzduchu (jen do mírné únavy) a jednoduché dechové a relaxační cviky.

5.2.	 Vypadávání vlasů

 Nedojde k němu u každého léčeného, vlasy obvykle opět dorostou a bývají hezčí než před léčbou. Přechodně může vypadat i obočí, řasy a chloupky na těle. Je třeba na možnost vypadání vlasů myslet a včas si obstarat paruku (zdravotní pojišťovny na ni přispívají), tužku na obočí, event. umělé řasy. Je praktické před zahájením chemoterapie přejít na kratší, jednoduchý účes.

 Dorůstající vlasy vyžadují jistou péči: používat výhradně jemný šampon s kvalitním kondicionérem, mytí vlasů zkrátit, mokré vlasy osušit  opakovaným lehkým  přitlačením ručníku a nechat je doschnout na vzduchu, tedy bez fénu, natáček a jiných pomůcek. Barvení a trvalá ondulace nejsou vhodné. Nové vlasy je třeba chránit před velkým teplem a přímým sluncem a také před mrazem, musíte tedy volit  vždy vhodnou, lehkou pokrývku hlavy.

5.3.	Ztráta chuti k jídlu

  Dochází k ní většinou až později v průběhu chemoterapie. Někdy je příčina jasná – strach z nucení na zvracení, bolestivá sliznice ústní dutiny, někdy je příčina méně  zřetelná. Ovšem, protinádorové léčení je pro nemocného  vždy zatěžující a není pro něho prospěšné, dochází-li k dalšímu poklesu tělesné hmotnosti a tím k  oslabování jeho obranyschopnosti. Naopak, potřebuje větší přísun energie, vitaminů a některých dalších důležitých  látek (minerálů a stopových prvků). 

Tyto požadavky nejlépe splní smíšená, pestrá strava. S  ohledem na zvláštní situaci (pacient dostává chemoterapii) musíme dodržovat navíc 4 pokyny - 1. Jíst malé porce jídla, ale častěji , 2. V malých porcích přijmout co nejvíce důležitých živin, 3. Zařazovat do denního programu pravidelnou tělesnou aktivitu, 4. Jíst, kdykoliv se objeví chuť k jídlu. K tomu několik vysvětlení:  O 1.pokynu již byla zmínka (5.1.). K 2. pokynu připomeneme, že je třeba  zařazovat do jídelníčku střídavě  maso, drůbež, ryby, mléčné výrobky (jogurty, tvaroh, žervé), zeleninu, ovoce a další potraviny podle obliby a místních zvyklostí, vynechat nadýmavá jídla  (syrové ovoce, kapusta), protože snižují chuť k jídlu. K 3. pokynu: vhodná doba je 30 – 60 minut před  dobou jídla (krátká procházka nebo alespoň několik cviků na lůžku), nezapomenout na vše, co chuť k jídlu snižuje (bolest  - vzít lék proti bolesti, nepříjemný pocit v ústech – doušek citrónové limonády, kyselý bonbon). 4. pokyn se týká organizace domácnosti – vždy  musí být doma připraveno trochu jídla.

Nepodceňujte hezké rodinné prostředí, upravený stůl, třeba i jemnou hudbu. Po dobu chemoterapie  (i léčby zářením) je výhodné denně  užívat 100 – 200 mg vitaminu C a 100 mg vitaminu E, případně další vitaminy podle doporučení lékaře.

5.4.	Průjem

Průjem se může objevit z řady příčin, mimo jiné i jako důsledek léčebného ozáření břicha,  často jako důsledek chemoterapie (jde o poškození buněk střevní sliznice ). Po ukončení této léčby postupně mizí. Někdy je vyvolán i z psychických příčin (strach).
Je výhodné jíst: jogurt, podmáslí, netučný tvaroh, bílý chléb, pudink, rýži, těstoviny, brambory,banány, jablka (bez slupky), špenát, hrášek, krémové polévky, masové pyré, ryby, drůbež. Je třeba za den vypít (po doušcích) 2,5 –3 l tekutin.

Je lépe vynechat: celozrnný chléb, zrniny, ořechy, kyselou zeleninu, horká a silně kořeněná jídla, kávu, silný čaj, alkohol, ovocné šťávy, kouření.

5.5.	Zácpa

Je výhodné jíst: potraviny s vyšším obsahem vlákniny (celozrnný chléb, ovoce, zeleninu), ihned po probuzení horký nápoj nebo sklenku ovocné šťávy. Pít nejméně 2 l tekutin denně, co nejvíce pohybu (procházka).

Je lépe vynechat:  bílý chléb, sýry.

5.6.	Zánět močového měchýře

Projeví se nucením na moč, pálením při močení, kalnou, tmavou, načervenalou močí, objeví se obyčejně horečka s třesavkou, bolí v kříži.

Je nezbytné neprodleně vyhledat lékaře. Je třeba vynechat pití kávy, silného čaje a alkoholu, nejíst silně kořeněná jídla  (pepř) . Denně se musí vypít alespoň 2 l tekutin.

5.7.	Krvácení

Kromě jiných příčin může jít o nežádoucí účinek  chemoterapie a léčby zářením. V těchto případech jde obvykle o nedostatek  krevních destiček, vzniklý poškozením kostní dřeně. Mohou se uplatnit i další faktory, např. porucha jater, cévní stěny.

Objevení se krvácivých projevů (modřiny na kůži, krvácení z nosu, dásní) je třeba ihned ohlásit lékaři. Nesmí se jíst potraviny s ostrými hranami (lupínky, ořechy) nebo tuhou slupkou, neporanit si sliznici ústní nebo nosní dutiny, zabránit jakémukoliv poranění, nezvedat těžké předměty, neholit se žiletkou, neužívat léky obsahující kyselinu acetylosalicylovou (řada léků proti bolestem – poradí lékárník).

5.8.	Potíže s ústní dutinou

Ústní dutina je vystlána sliznicí a pod ní je nahromaděno  značné množství tzv. lymfatické (mízní) tkáně, tvořené především bílými krvinkami.To je příčinou toho,  že nežádoucí účinky chemoterapie jsou často výrazné. Bývá to snadno krvácející zduření dásní, boláčky (afty), bolest při polykání. Někdy dochází i k nepříjemným chuťovými pocitům.

Doporučená opatření: 1. Vydatná, smíšená strava, 2. Až úzkostlivá péče o hygienu ústní dutiny, 3. Zábrana poranění v ústní dutině.

K tomu několik poznámek: (1) Strava má obsahovat zvýšené množství mléčných výrobků, nemá být příliš horká, ani ledová, má být nepříliš kořeněná, měkká, případně mixovaná. Během dne se má po doušcích vypít alespoň 2 l tekutin, nepít alkohol, nekouřit. (2) Po každém jídle se mají čistit zuby měkkým kartáčkem, ústa během dne opakovaně vyplachovat ředěným  (1%)  hydrogenperoxidem (H2O2). Zubní protéza se má denně desinfikovat. (3) Hlavní způsob, jak bránit poranění sliznice, spočívá v přípravě stravy. Při suchosti v ústech pomáhá žvýkací guma, u nemocných se zubní protézou kyselé ovocné bonbony, které nesmí být hranaté a mají být bez cukru. Je třeba zabránit praskání rtů a ústních koutků.

5.9.	Změny na kůži

Chemoterapie je provázena  výraznější reakcí na kůži jen výjimečně. Kůže může zčervenat, olupovat se,může se objevit otok – to vše nejčastěji na rukou, předloktí, nohou a bércích. Obvykle se vše upraví do několika dnů po ukončení chemoterapie.

5.10.	Poruchy nervů

Některá cytostatika mohou způsobit přechodnou poruchu nervů na končetinách. Projeví se to pocitem “mravenčení” na konečcích prstů na ruce nebo v prstech na noze. Někdy si nemocný všimne, že má necitlivou určitou oblast kůže  dolní končetiny na dotyk, někdy se objeví palčivá bolest nebo svalová slabost dolních končetin.

Jde téměř vždy o přechodnou poruchu, ovšem tyto potíže by měl včas posoudit lékař. Někdy je třeba vyměnit cytostatikum nebo přidat určité léky.

5.11.	Snížení obranyschopnosti (oslabení imunity)

Již dvakrát jsme se zmínili, že chemoterapie i léčba zářením poškozují také zdravé buňky těla. Uplatňuje se přitom i vliv samotné nádorové nemoci a vliv operačního výkonu. Zejména citlivé (ale také velmi rychle regenerující) jsou buňky sliznic (střevní – 5.4, dutiny ústní – 5.8) a mladé formy bílých krvinek. Postihne to i další krvetvorné buňky v kostní dřeni (5.7). Tím dochází k dočasnému oslabení tzv. buněčné imunity, která má hlavní význam pro  obranu organismu proti virovým a plísňovým infekčním onemocněním. V praxi to znamená, že  v druhé polovině chemoterapie a několik málo týdnů po jejím ukončení je nemocný mnohem vnímavější na infekci, především  horních dýchacích cest, vývodných cest močových, gynekologického ústrojí a kůže.

Doporučená opatření: dostatek odpočinku, vydatná pestrá strava, omývání ovoce, zvýšená hygiena v koupelně, na toaletě, časté mytí rukou, vanovou lázeň nahradit sprchou, pečlivá desinfekce drobných poranění, vyloučení kontaktu s lidmi s infekčními nemocemi (chřipka, angína, opar, projevy hnisání na kůži, spalničky, plané neštovice a jiné infekční nemoci dětí, osoby s rýmou, kašlem, chrapotem, i bez horečky).  Je žádoucí co nejvíce omezit pobyt v místnostech s mnoha lidmi a pokud je to možné, dodržovat alespoň krátké procházky na čerstvém vzduchu (v přírodě).

Je prospěšné vyvarovat se stresů. Z tohoto hlediska je pozoruhodná skupina látek, izolovaných z některých rostlin z  Asie, které mají řadu  účinků, použitelných v podpůrné léčbě. Nás zde zajímají ty, které dovedou zvyšovat tzv. nespecifickou (všeobecnou) imunitu, tzv. adaptogeny. Nejznámější u nás je ženšen (Panax ginseng), Ginkgo biloba a Parcha sanflorová, které dovedou bránit nadměrným (nežádoucím) výkyvům stresové reakce. Lze očekávat, že budou brzy  k dispozici nové, užitečné přípravky.

Vyhledejte lékaře, jestliže se u Vás objeví zvýšená teplota nad 37,5 oC, event. s třesavkou, kašel, nápadné pocení, potíže s močením (viz 5.6), gynekologický výtok, boláčky na kůži.

5.12.	Únava

Rychlá únavnost a pocit slabosti doprovází často celé protinádorové léčení. Zesilují se v průběhu léčby a ustupují po jejím ukončení – u někoho rychle, u někoho trvá ústup i několik měsíců. Závisí to na fyzické a psychické kondici, věku nemocného, povaze nádoru a intenzitě léčby. Někdy se přidružují bolesti hlavy a změny nálad.  Je to tedy zcela jiná únava, než kterou známe po déletrvající, namáhavější práci a která nás vlastně jen upozorňuje, že si máme odpočinout. Příčina této únavy je komplexní a vedle vlivu samotné nádorové nemoci se na ní podílí i protinádorová léčba, která znamená zahlcení organismu odpadovými látkami, dále útlum krvetvorby s chudokrevností, poruchy spánku, u citlivých nemocných i deprese a úzkost. Na tuto únavu není žádný zázračný lék a její úprava vyžaduje vždy určitý  čas. Přesto je možné ústup těchto potíží urychlit dodržováním několika jednoduchých rad: 

1.	Hlavním  úkolem je pečovat o nerušený, dostatečně dlouhý noční spánek.
2.	Domácí povinnosti omezit tak, aby zbyl čas na několik krátkých odpočinků během dne (možno spojit s relaxačními cviky), na pravidelnou procházku na čerstvém     vzduchu (do mírné únavy).
3.	Dodržovat navyklý denní řád (drobné povinnosti, koníčky), pouze upravený podle současné tělesné kondice.
       4.    Je třeba věnovat pozornost vydatné stravě, dostatečnému přívodu tekutin a vitaminů.
       5.   Snažte se každý den o něco, co Vám způsobí, třeba malou radost. Pamatujte si, že optimistům a veselým lidem se i rány hojí rychleji. Pronásledují-li Vás přesto stále chmurné nálady, vyhledejte pomoc u lékaře.

5.13.	Problémy v sexuální oblasti

Chemoterapie s sebou přináší řadu malých nebo větších potíží, starostí a nejistot. Přidává se strach – u ženy, zda bude  ještě pro partnera přitažlivá, u muže, zda se bude moci ještě někdy k ženě přiblížit. Je chybou tyto překážky, které jsou jen dočasnými nežádoucími účinky protinádorové léčby,  přeceňovat. Je třeba nestáhnout se  do sebe, ale drobnými pozornostmi, pohlazením trvale dokazovat, že váš vzájemný vztah trvá, že se nemáte méně rádi a že budete společně  současné překážky překonávat. Pamatujte, že mlčení je to nejhorší, co můžete zvolit.

Co byste měli vědět

Ženy: 
•	Dojde-li k suchosti poševní sliznice, použijte některý lubrikační gel (i používá-li partner kondom). Dá se koupit  bez předpisu v lékárnách a v některých  drogeriích.
•	Otěhotnění během chemoterapie a krátce po ní je  velmi nepravděpodobné, avšak  není vyloučené, a to i když se zatím menstruace neobnovila. Dojde-li k němu, je plod vážně ohrožen. K zábraně otěhotnění nemůžete použít  běžných antikoncepčních pilulek (obsahují hormony, které se u některých nádorů nesmějí podávat), ani nitroděložní tělísko (hrozí krvácení a infekce). Používáte-li pesar, poraďte se se svým gynekologem, zda jej není třeba vyměnit.
•	V budoucnu ovšem otěhotnění není vyloučeno, doporučujeme  však     čekat nejméně 3 roky.
Muži: 
•	Chemoterapie nevede  sama k impotenci. Může však - někdy  i výrazně- snížit počet spermií. Hodně záleží na věku muže. Je potřeba konzultace  s lékařem, např. i o možnosti nechat si spermie dlouhodobě konzervovat při velmi nízkých teplotách pro případné umělé oplození partnerky v budoucnosti.

6.	Hormonální léčba

       Je několik  nádorů, u nichž je nádorový růst urychlován hormony, které jsou v organismu normálně tvořeny. Z častějších sem patří rakovina prsu, ženských pohlavních orgánů, prostaty a varlete. Má to několik praktických důsledků: buď se snažíme vliv příslušných hormonů výrazně omezit tím, že speciálními léky omezujeme  tvorbu přirozeného hormonu, např. estrogenu nebo testosteronu (ženský a mužský pohlavní hormon) nebo rušíme účinek  hormonu na nádorovou buňku (např.lék tamoxifen po operaci rakoviny prsu u žen  po přechodu) a pokud to nestačí, odstraňují se orgány , které příslušné hormony vytvářejí (vaječníky, varlata). Jiné léky dovedou  ovlivnit nadřazené hormony, vytvářené v mozku. Hormonální léčba trvá dlouho, zpravidla měsíce a léta, avšak mívá poměrně málo účinků,  u žen často připomínajících potíže při přechodu.

     V některých lékových kombinacích chemoterapie (u nádorových  onemocnění 0krvetvorby  a lymfatického systému) bývají hormony jiného typu – nejčastěji prednison. V určitých situacích se podává i samostatně. Jako vedlejší účinek se může objevit přechodné zvýšení cukru v krvi (u starších nemocných a u diabetiků). Je tedy vhodné omezit před léčbou sladká jídla.

7.	Imunoterapie

      U určitých nádorů se používají tzv. cytokiny (interferony a zatím v menší míře interleukiny, tumor nekrotizující faktory  a jiné látky, které zvyšují imunitní aktivitu  organismu proti nádorovým buňkám. Nejnověji se používají genovým inženýrstvím zkonstruované tzv. monoklonální protilátky, které se vážou na určité struktury nádorových buněk a připraví je ke zničení imunitním systémem nemocného. Slibné výsledky byly popsány např. u některých leukemií (interferon alfa), pokročilé rakovině ledvin (interleukin-2), u zhoubných nádorů lymfatické (mízní) tkáně (muromonabum CD3). Často však je účinek těchto látek zatím omezen na dobu, po kterou je lék podáván. Jejich nežádoucí účinky připomínají silnou chřipku. Přesto se zdá tato skupina léků být velmi perspektivní a od dalšího výzkumu tzv.genové léčby se očekává zásadní pokrok v řešení problémů nádorových onemocnění.

         Je také celá řada látek tzv.imunomodulátorů (nověji prostředků zvláštní výživy), které, zcela ne ještě objasněným, ale zřejmě komplexním mechanismem, podporují činnost imunitního systému, např. zvyšováním aktivace monocytů a makrofágů (specializované bílé krvinky), ovlivňování vzájemné spolupráce tzv. lepivých molekul, rušením tzv. imunokomplexů, antioxidačním a detoxikačním mechanismem, usnadňováním mobilizace energie aj.. Patří sem určité enzymy (např. Wobenzym, Wobe-Mugos), přípravky, získané ze stěn  vybraných mikrobů (např. Broncho-Vaxom, Luivac, Biostim), z brzlíku (např. TP-1 Seron-inj.), z bílých krvinek (Imodin inj.,Imudor), z rostlin (např. lektiny) aj. Tyto přípravky nejsou léky v pravém slova smyslu (nádorové buňky neničí) a musíme je chápat jako doplňkovou léčbu   Vždy  je třeba se poradit s lékařem, který přípravek by byl vhodný, a potom si pečlivě   přečíst příbalový leták přípravku.

8.	Komplementární (doplňková) léčba 

       Komplementární léčba byla dříve nazývána “alternativní” nebo “přírodní”.
Nádorové nemoci jsou vždy vážné  a šance na jejich úplné vyléčení, nebo alespoň na dlouhodobé zastavení jejich postupu, závisí, kromě druhu a mikroskopického typu nádoru, hlavně na co nejčasnějším zahájení energické léčby. Tato léčba trvá řadu měsíců, je nepříjemná a nemocný má před sebou vyhlídky, že bude celá léta chodit na lékařské kontroly.

      Je pochopitelné, že ne každý nemocný má odhodlání a trpělivost se svým lékařem úzce spolupracovat a dlouhodobě bojovat s touto zákeřnou nemocí. Jsou nemocní, kteří hledají jiné způsoby léčby , která by byla rychlejší a méně náročná. Zde ovšem může dojít k tragickému omylu. Jestliže někdo uvěří inzerátu,  kde je uvedeno, že kdosi dovede vyléčit “rakovinu” 
(“rakovin” je více než 100 druhů !), je to samozřejmě jeho věc, ovšem, pokud se domnívá, že tím se stane chemoterapie nebo léčba zářením zbytečná, zahrává si s ohněm, protože přinejmenším ztrácí čas a nádor se mezitím dále rozšiřuje  se všemi důsledky z toho vyplývajícími.

      Jsou léčitelé, kteří mohou nemocným pomoci, např. fyzikálními procedurami, akupunkturou, relaxačními cviky, psychoterapií, některými jógovými postupy apod. Tuto pomoc oceňují hlavně lidé s nedobrým rodinným zázemím a osamělé osoby.  Než se rozhodnete, je třeba získat o léčiteli seriózní informace, a to není vždy lehké, protože se v této oblasti pohybuje nemálo podnikavců bez jakékoli kvalifikace, ale s velkou touhou se obohatit.

9.	Několik užitečných informací 
•	Zhoubné nádory nejsou infekční a nepřenášejí se dotykem, krví, slinami ani   pohlavním stykem.
•	Neexistuje  žádná speciální “protinádorová dieta” To ovšem neznamená, že výživa nemá značný význam. O zásadách správné výživy během chemoterapie  (i po ní) najdete dost informací v předchozích kapitolách. Nezapomeňte, že během chemoterapie musíte pít více tekutin než dříve.
•	Pro nemocného je důležitá pohybová aktivita: ulehčuje spánek, snižuje nechutenství, zlepšuje náladu. Platí však pravidlo “Jen do mírné únavy”.
•	Nadměrné odpočívání a odmítání přiměřené pracovní aktivity je škodlivé. Sám si otestujte, kolik práce a s jakými přestávkami jste schopen zvládnout, aby Vás výsledek potěšil a příliš neunavil.
•	Nepodceňujte “banální” infekce, které jste před léčení běžně přecházel. Situace se změnila a dokud  se Vaše obranyschopnost neobnoví, buďte trpělivý.
•	Alkohol: po dobu chemoterapie je zcela nevhodný – chemoterapie zatěžuje játra , alkohol také. Nejméně 3 měsíce po ukončení chemoterapie  nepijte alkohol vůbec, potom (do 6 měsíců) nejvýše sklenku piva nebo lehkého vína po obědě, destiláty nepijte vůbec.
•	Kouření: dokážete-li přestat kouřit , je to pro Vás nejlepší. V každém případě nekuřte během chemoterapie.
•	Některé léky  se nesmějí  užívat současně s cytostatiky. Informujte vždy lékaře, řídícího chemoterapii, o lécích, které užíváte pro jiné potíže (týká se to i  přírodních léků).

10.	  S kým se poradit, kde hledat pomoc
      V nemocnici můžete získat cenné rady  od svého lékaře, sester a od sociální    pracovnice nemocnice. Po ukončení léčby můžete kontaktovat (telefonicky – zatím  zbytečně nepoužívejte hromadných dopravních prostředků)  svépomocný onkologický klub (některé jsou specializovány podle druhu nádorové nemoci). Vhodný Vám může doporučit vedení SDOO (Sdružení dobrovolných onkologických organizací), které můžete  kontaktovat přes Ligu proti rakovině Praha. Objeví-li se u Vás nové příznaky, které Vás znepokojují, obraťte se na svého praktického lékaře, který zná  odborné lékaře v okolí (např.psychiatra, sexuologa) nebo psychologa. Máte možnost obrátit se i na Nádorovou telefonní linku Ligy proti rakovině Praha, kde můžete získat, kromě rad a informací i  různé zdravotně informační brožury, týkající se nádorových nemocí a jejich prevence a léčení.