Posuzování zdravotního stavu v oblasti 
sociálního zabezpečení

MUDr. Jaroslava Sedláčková

Úvodem

Liga proti rakovině Praha se snaží být nápomocna onkologicky nemocným.

Až dosud byly vydány především brožury, které objasňovaly příčinu, průběh a následnou péči             u jednotlivých nádorů.

Na konzultačních seminárních odpoledne, které Liga pořádá každý měsíc, se setkaly s mimořádným zájmem přednášky paní MUDr. Jaroslavy Sedláčkové o posuzování zdravotního stavu v oblasti sociálního zabezpečení.

Proto jsme požádali přednášející o písemné zpracování problematiky. Je pochopitelné, že jednotlivé předpisy bude nutné podle potřeby aktualizovat.

Nabízíme možnost poradenské služby prostřednictvím Nádorové telefonní linky nebo písemným zadáním dotazu.

Prof. MUDr. Zdeněk Dienstbier, DrSc.
předseda Ligy proti rakovině Praha

Posuzování zdravotního stavu v oblasti sociálního zabezpečení s přihlédnutím k problematice onkologických postižení

Obsahem kapitoly bude pracovní neschopnost, plný a částečný invalidní důchod, léčebný režim práce neschopného, návrat do pracovního procesu.

•	Dočasná pracovní neschopnost (dPN), jednoroční podpůrčí doba (JDP), podmínky prodloužení podpůrčí doby a poskytování nemocenského po jejím uplynutí, nárok a trvání dočasné pracovní neschopnosti u poživatelů plného invalidního důchodu, částečného invalidního důchodu a starobního důchodu. Ochranná lhůta. Řízení o přechodu z dPN do invalidity z podnětu správního orgánu nebo na žádost pojištěnce práce neschopného.

•	Zdravotní podmínka uznání plné nebo částečné invalidity. Možnost současné zdravotně vhodné výdělečné činnosti (v přiměřeném úvazku a s přiměřenou zátěží) při pobírání invalidního důchodu nebo částečného invalidního důchodu.

•	Postup při nesouhlasu s neuznáním nebo oduznáním invalidity a nepřiznáním nebo odnětím částečného nebo plného invalidního důchodu nebo jejího stupně (posudek versus rozhodnutí).

•	Posuzování zdravotního stavu pro účely dávek a služeb sociální péče - zdravotní postižení, zpravidla odůvodňující přiznání mimořádných výhod I., II. a III. stupně s průkazy TP, ZTP a ZTP/P.

•	Posuzování zdravotního stavu u onkologických pacientů při uznání plné nebo částečné invalidity (tzv. zjišťovací prohlídka) a při kontrolních lékařských prohlídkách plného invalidního důchodu a částečného invalidního důchodu.

V oblasti sociálního zabezpečení je řada dávek podmíněna posouzením zdravotního stavu, popř. konstatováním dlouhodobě nepříznivého zdravotního stavu a je řešena dávkami poskytovanými          v jednotlivých systémech pojištění (nemocenské, důchodové pojištění, dávky a služby sociální péče). Zdravotní postižení zasahuje do sociální sféry života zdravotně postiženého, popř. jeho rodiny a řeší se poskytováním dávek z pojištění, na němž se občan účastnil před vznikem zdravotního postižení, buď jako zaměstnanec nebo jako osoba samostatně výdělečně činná.

Schéma v tabulce č. 1 znázorňuje, v jakém systému je zdravotní stav občanů posuzován a jakou dávkou se řeší.

Základní schéma posudkových systémů:
na úrovni okresních správ sociálního zabezpečení (OSSZ/PSSZ)

Sociální situace / událost

Změněná pracovní schopnost

Ztížená situace na trhu práce

Těžké zdravotní postižení

Handicap se sociálními důsledky

Snížená výdělečná schopnost

Plná a částečná invalidita

Neschopnost výkonu zaměstnání

Dočasná pracovní neschopnost

Zdravotní postižení, jež je příčinou omezené možnosti pracovního uplatnění

Druh a stupeň zdravotního postižení

způsobující handicap

Míra poklesu výdělečné schopnosti	

Zdravotní stav, který nedovoluje výkon dosavadního zaměstnání

kontrola zdrav. stavu

   Posuzuje
  se:

Státní politika zaměstnanosti

zvýšenou ochranou na trhu práce

Sociální podpora a sociální péče

poskytováním dávek a služeb

Důchodové pojištění

poskytováním plných a částečných invalidních důchodů

Nemocenské pojištění

poskytováním nemocenského

   Řeší
   systém:

Dočasná pracovní neschopnost (dPN)

Ošetřující lékař (praktický, odborný, popř. lékař v lůžkovém zařízení) uzná pacienta práce neschopným, jestliže vyšetřením zjistí, že jeho zdravotní stav mu znemožňuje výkon zaměstnání nebo soustavné výdělečné činnosti nebo samostatné výdělečné činnosti a vystaví předepsaný doklad pracovní neschopnosti od dne, kdy lékař tuto neschopnost zjistil. Tiskopis Potvrzení PN (PPN) má 4 díly a je určen těmto účelům:

I. díl - lékař jej předá pacientovi při uznání práce neschopným a doklad mu slouží jako legitimace práce neschopného po dobu, kdy uznání práce neschopným trvá. Po uznání občana práce schopným ošetřující lékař odešle vyplněný l. díl evidenci místně příslušné OSSZ (PSSZ) jako hlášení o ukončení pracovní neschopnosti.

II. díl - slouží po dobu uznání občana práce neschopným jako doklad o trvání pracovní neschopnosti ve zdravotnické dokumentaci ošetřujícího lékaře. Po uznání občana práce schopným předá lékař ukončený II. díl pacientovi, který jej odevzdá plátci nemocenského (zaměstnavateli) jako hlášení o ukončení pracovní neschopnosti.

III. díl je hlášení o začátku pracovní neschopnosti, lékař jej předá pacientovi při uznání práce neschopným, ten jej neprodleně odevzdá (odešle) plátci nemocenského (zaměstnavateli).

IV. díl odesílá lékař při uznání práce neschopným evidenci práce neschopných místně příslušné OSSZ (PSSZ) jako hlášení o začátku pracovní neschopnosti.

Tiskopis PPN je rovněž podklad pro výplatu nemocenského, při delším trvání vystavuje lékař tiskopis Hlášení o trvání pracovní neschopnosti, více známý mezi laiky jako tzv. "lístek na peníze".

Nemocenské

Právní úprava je dána zákonem č. 54/1956 Sb., o nemocenském pojištění, v platném znění a vyhláškou č. 143/1956 Sb.

Podle § 15 zákona č. 54/1956 Sb., nemocenské náleží zaměstnanci, který je podle zvláštního předpisu uznán dočasně neschopným výkonu svého dosavadního zaměstnání, poskytuje se za kalendářní dny od prvního kalendářního dne pracovní neschopnosti do skončení pracovní neschopnosti nebo do uznání plné nebo částečné invalidity. Nemocenské se poskytuje nejdéle po dobu jednoho kalendářního roku od počátku pracovní neschopnosti (dále jen "podpůrčí doba").

Při nové pracovní neschopnosti se započítávají do podpůrci doby také předchozí období pracovní neschopnosti, pokud spadají do doby jednoho roku před vznikem nové pracovní neschopnosti. Tato období se však nezapočtou:

a) jestliže zaměstnání trvalo aspoň 6 měsíců od skončení poslední pracovní neschopnosti pro nemoc

b) jestliže nová pracovní neschopnost byla způsobena pracovním úrazem; pracovnímu úrazu se klade   na roveň nemoc z povolání podle předpisů o důchodovém pojištění.

Nemocenské může1 být poskytováno i po uplynutí podpůrčí doby, jestliže je možno na základě vyjádření příslušného orgánu očekávat, že zaměstnanec v krátké době nabude pracovní schopnosti: takto je však možno postupovat nejdéle po dobu jednoho roku po uplynutí podpůrci doby.

Výklad:
Z právních předpisů vyplývá, že podmínkou výplaty nemocenského je, že při vykonávaném zaměstnání je zaměstnanec účasten na nemocenském pojištění, z nějž plyne nárok na výplatu nemocenského v podpůrčí době. Nemá-li zaměstnanec vyčerpánu podpůrčí dobu a při uznání práce neschopným zaměstnavateli předloží tiskopis pracovní neschopnosti vystavený ošetřujícím lékařem na předepsaném tiskopise, má nárok na výplatu nemocenského.

Vyhláškou č. 143/1968 Sb., o poskytování dávek v nemocenském pojištění jsou dány podmínky poskytování nemocenského po vyčerpání podpůrčí doby:

§ 35 cit. vyhlášky: "Má-1 i zaměstnanec vyčerpánu podpůrčí dobu (§ 15 odst. 3 a 4 zákona č. 54/1956 Sb.), zastaví se mu poskytování nemocenského ode dne následujícího po posledním dnu podpůrčí doby. Je-li však možno na základě vyjádření příslušného orgánu očekávat, že zaměstnanec v krátké době po uplynutí podpůrci doby opět nabude pracovní schopnosti, lze prodloužit poskytování nemocenského na další dobu k tomu potřebnou. Poskytování nemocenského se zpravidla prodlouží nejprve na dobu ne delší než tři měsíce; po uplynutí povolené doby lze podle zdravotních poměrů zaměstnance poskytování nemocenské dále prodloužit. Nemocenské je možno poskytovat nejdéle po dobu jednoho roku od uplynutí podpůrčí doby."

Výklad:
Podpůrčí dobu lze prodloužit jen, jde-li o nepřerušené trvání PN a jestliže lékař OSSZ zjistí při posouzení zdravotního stavu a pracovní schopnosti, že občan v krátké době po uplynutí podpůrčí doby nabude opět pracovní schopnosti, a to i k jinému zaměstnání. Nemocenské po uplynutí podpůrčí doby (prodloužené podpůrčí doby) poskytuje zaměstnavatel (plátce nemocenského) na základě vyjádření příslušného orgánu. Rozhodnutí o poskytování nemocenského po uplynutí JPD vydá plátce nemocenského a v něm uvede i den skončení výplaty nemocenského. Tímto dnem rovněž končí platnost dokladu pracovní neschopnosti ošetřujícím lékařem.

Trvání pracovní neschopnosti u zaměstnanců - příjemců plného invalidního důchodu, částečného invalidního důchodu a starobního důchodu

Poživateli starobního a plného invalidního důchodu se nemocenské poskytuje při téže pracovní neschopnosti nejdéle po dobu 84 kalendářních dnů a při více pracovních neschopnostech po dobu 84 kalendářních dnů v jednom kalendářním roce: tato omezení neplatí, jestliže dPN vznikla pracovním úrazem (nemocí z povolání).

Poživateli plného invalidního důchodu, jemuž byl plný invalidní důchod přiznán pro úplnou nevidomost, se nemocenské poskytuje při téže pracovní neschopnosti nejdéle po dobu jednoho kalendářního roku.

Poživateli částečného invalidního důchodu se nemocenské poskytuje při téže pracovní neschopnosti nejdéle po dobu jednoho kalendářního roku.

Ochranná lhůta

Ochranná lhůta činí 42 kalendářních dnů od skončení zaměstnání:

•	jestliže však zaměstnanec byl naposledy zaměstnán po kratší dobu, činí ochranná lhůta jen tolik dnů, kolik dnů byl naposledy zaměstnán
•	u žen, jejichž zaměstnání skončilo v době těhotenství, činí ochranná lhůta vždy šest měsíců

Vykonává-li zaměstnanec několik činností, které zakládají pojištění podle zákona č. 54/1956 Sb., v pl. znění, plyne ochranná lhůta z každé z nich.

Řízení o přechodu z dPN do plné nebo částečné invalidity
(z podnětu správního orgánu):

Jednání lékaře OSSZ se uskuteční zpravidla během 10. měsíce trvání dPN vč. zápočtů a posuzovaný občan musí být pří jednání lékaře OSSZ informován o výsledku jednání, o dalším postupu řízení a možnosti odvolání.

Rozhodnutí o (ne)uznání plné invalidity nebo částečné invalidity vydá OSSZ jako správní rozhodnutí o posouzeni zdravotního stavu občana. Je-li posuzovaný uznán plně nebo částečně invalidní, uplatní žádost o dávku důchodového pojištění na ČSSZ prostřednictvím okresní správy sociálního zabezpečení a rozhodnutí o přiznání plného nebo částečného invalidního důchodu vydá Česká správa sociálního zabezpečení v Praze.

Všechna rozhodnutí správních orgánů a soudů jsou opatřena tzv. odvolací doložkou obsahující poučení, v jaké lhůtě a u kterého odvolacího orgánu má občan v případě nesouhlasu s vydaným rozhodnutím uplatnit odvolání (opravný prostředek).

Řízení o přechodu z dPN do plné nebo částečné invalidity 
(na žádost práce neschopného občana):

V řízení o přechodu občan podá žádost o dávku důchodového pojištění na místně příslušné OSSZ. Podmínkou je, aby v té době trvala dPN nejméně 6 měsíců včetně zápočtů. Podání žádosti je projevem občanovy vůle, proto již nemůže být zahájeno řízení z podnětu správního orgánu - žádost občana je přednostní.

Při řízení je na podkladě zdravotnické dokumentace a odborných lékařských zpráv vypracován posudek lékaře OSSZ o zdravotním stavu občana, v řízení nevydává OSSZ rozhodnutí, ale rozhodnutí vydává ČSSZ o (ne)přiznání dávky důchodového pojištění.

Kromě toho může občan kdykoliv požádat o invalidní důchod, tzn. nejen během dPN.

V případě odvolání proti rozhodnutí Okresní správy sociálního zabezpečení nebo České správy sociálního zabezpečení je řízení pro občana bezplatné, s výjimkou služeb advokáta, jejž si občan zvolí jako svého právního zástupce.

Plná a částečná invalidita

Podle zákona č. 155/1995 Sb., je posuzován zdravotní stav občana jako jedna z podmínek uznání plné nebo částečné invalidity a přiznání odpovídající dávky. Kromě zdravotního stavu jsou zjišťovány další podmínky nároku, především splnění potřebné doby pojištění, splácení pojistného na důchodové pojištění event. výše pojistného u OSVČ.

Podmínky nároku na plný invalidní důchod

§ 38
Pojištěnec má nárok na plný invalidní důchod, jestliže se stal
a)  plně invalidním a získal potřebnou dobu pojištění
b)  plně invalidním následkem pracovního úrazu

§ 39
1. Pojištěnec je plně invalidní, jestliže z důvodu dlouhodobě nepříznivého zdravotního stavu
a)  poklesla jeho schopnost soustavné výdělečné činnosti nejméně o 66%, nebo
b)  je schopen pro zdravotní postižení soustavné výdělečné činnosti jen za zcela mimořádných   podmínek.

2. Při určování poklesu schopnosti soustavné výdělečné činnosti pojištěnce se vychází z jeho zdravotního stavu doloženého výsledky funkčních vyšetření a z jeho schopnosti vykonávat práce odpovídající zachovaným tělesným, smyslovým a duševním schopnostem s přihlédnutím k výdělečným činnostem, které vykonával předtím, než k takovému poklesu došlo a k dosaženému vzdělání, zkušenostem a znalostem; přitom se bere v úvahu, zda jde o zdravotní postižení trvale ovlivňující schopnost výdělečné činnosti pojištěnce, zda a jak je pojištěnec na své zdravotní postižení adaptován a schopnost rekvalifikace pojištěnce na jiný druh výdělečné činnosti, než dosud vykonával.

Pozn.: odst. 2 úst. § 39 zákona č. 155/1995 Sb., má zásadní význam, protože stanoví okruh obligatorních zjištění, jež - kromě zdravotního stavu doloženého výsledky funkčních vyšetření - je nutno posoudit a zhodnotit, aby posudek lékaře OSSZ (PSSZ) byl úplný a objektivní. Je zřejmé, že ust. § 39 přikládá význam řadě dalších údajů, které nepatří mezi posudkově-medicínsky významná zdravotní kritéria, ale které jsou rovněž významná pro posudkový závěr.

3. Způsob posouzení a procentní míru PSSVČ a okruh zdravotních postižení umožňující soustavnou výdělečnou činnost jen za zcela mimořádných podmínek stanoví zvláštní předpis.2

Podmínky nároku na částečný invalidní důchod

§ 43
Pojištěnec má nárok na částečný invalidní důchod, jestliže se stal částečně invalidním
a)  získal potřebnou dobu pojištění, nebo
b)	následkem pracovního úrazu.

§ 44
1. Pojištěnec je částečně invalidní, jestliže z důvodu dlouhodobě nepříznivého zdravotního stavu poklesla jeho schopnost soustavné výdělečné činnosti nejméně o 33%. Ustanovení § 39 odst. 2 platí zde obdobně. Způsob posouzení a procentní míru poklesu schopnosti soustavné výdělečné činnosti stanoví prováděcí předpis.

2. Pojištěnec je částečně invalidní též tehdy, jestliže mu dlouhodobě nepříznivý zdravotní stav ztěžuje obecné životní podmínky. Okruh zdravotních postižení značně ztěžujících obecné životní podmínky stanoví prováděcí předpis.

3. Potřebná doba pojištění pro nárok na částečný invalidní důchod se posuzuje podle § 40. Podmínka se považuje za splněnou, pokud bezprostředně před vznikem částečné invalidity byl pobírán plný invalidní důchod přiznaný podle § 42 odst. 1, popřípadě podle obdobných ustanovení platných před   1. 1. 1996.

Částečná invalidita uznaná pro zdravotní postižení značně ztěžující obecné životní podmínky:

Zdravotní postižení jsou uvedena v příloze č. 3 k vyhlášce č. 284/1995 Sb., v platném znění, a jedná se o zdravotní postižení ortopedická, chirurgická, nervová a smyslová. Filosofie začlenění těchto postižení a jejich specifické hodnocení odlišné oproti posuzování procentní míry poklesu SSVČ, než tzv. obecné invalidity je dáno především tím, že zdravotní postižení uvedená v cit. příloze k vyhlášce č. 284/995Sb., těžce zasahují do všech oblastí života pojištěnců a nemají tedy dopad pouze na schopnost soustavné výdělečné činnosti.

Patří sem především:

Zdravotní postižení chirurgická, přicházejí v úvahu též jako výsledek léčby nádorových postižení, např.:

a)  umělé vyústění trávicího nebo močového traktu  na  povrchu těla
b)  stavy po vynětí hrtanu
c)  rozsáhlá, esteticky značně závažná postižení hlavy nebo krku
d)  odkázanost na příjem tekuté potravy pro defekt čelisti znemožňující žvýkání, nebo pro  strikturu (zúžení) jícnu

Zdravotní postižení nervová:

a)   úplné ochrnutí jedné končetiny
b)	trvalá afázie (ztráta řeči)

Souběh částečného invalidního důchodu s příjmem z výdělečné činnosti:

Pozn.: o dávkové problematice se zmiňujeme formou citace ustanovení zákona č. 155/1995 Sb., o důchodovém pojištění, ve znění pozdějších předpisů, o souběhu výdělku a částečného invalidního důchodu.

Právní úprava  je dána § 46 zák. č.  155/1995 Sb., o důchodovém pojištění

1.  Jestliže průměrný měsíční příjem z výdělečné činnosti (§ .47) poživatele částečného důchodu

a)   nepřesahuje 66% pojištěncova srovnatelného vyměřovacího základu (§ 48), částečný invalidní důchod se vyplácí v plné výši
b)   je vyšší než 66%, ale nepřesahuje 80% pojištěncova srovnatelného vyměřovacího   základu, částečný invalidní důchod se vyplácí ve výši poloviny základní výměry a poloviny procentní výměry
c)	přesahuje 80% pojištěncova srovnatelného vyměřovacího základu, částečný invalidní důchod se nevyplácí.

2.  Jestliže poživatel částečného invalidního důchodu je výdělečně činný v cizině, částečný invalidní důchod se po dobu této výdělečné činnosti nevyplácí.

3.  Ustanovení odst. 1.a 2. se nevztahuje na částečné invalidní důchody přiznané podle § 44 odst. 2   (pro zdravotní postižení značně ztěžující obecné životní podmínky). Ust. odst, 1 se nevztahuje na pojištěnce, který dosáhl věku 65 let.

Posuzování zdravotního stavu
hlavní zásady při zjištění míry poklesu schopnosti soustavné výdělečné činnosti

Ve vyhlášce č. 284/1995 Sb., kterou se provádí zákon o důchodovém pojištění, v pl. znění, jsou v  příloze  č.  2  uvedena  procentní hodnocení zdravotních postižení jednotlivých systémů nebo ústrojí s upozorněním (§ 6 odst. 7 cit. vyhlášky), že nejsou-li některá postižení uvedena, hodnotí se procentní sazbou obdobně jako zdravotní postižení, z funkčního hlediska nejvíce srovnatelná. Každému zdravotnímu postižení odpovídá určitý funkční korelát, tzn. funkční projevy, jejichž stupeň lze s přípustnou mírou tolerance hodnotit jako srovnatelný nebo obdobný zdravotnímu postižení, jež je ve vyhlášce jmenovitě uvedeno.

Další zásadou je důraz na funkční postižení, v jehož důsledku poklesla míra schopnosti soustavné výdělečné činnosti občana.

U populace starší 40 - 50 let se jen ojediněle vyskytuje pouze jediné zdravotní postižení a také při posuzování podle cit. vyhlášky je předpokládán souběh různých obtíží nebo onemocnění, zvláště chronických, dlouhodobých, pojících se k určitému věku. Velmi často jde o tzv. civilizační onemocnění (bolesti v zádech, kloubní artrózy, dušnost při malé trénovanosti pohybového, oběhového a dechového ústrojí). Stoupá počet diabetiků, obézních, hypertoniků a pod.

S touto skutečností se musel právní předpis vypořádat a proto jsou pro jednotlivá zdravotní postižení ve většině případů stanovena rozmezí procentních hodnot poklesu schopnosti soustavné výdělečné činnosti (dále jen PSSVČ), nikoli hodnota jediná a o stanovení hodnoty na horní hranici rozmezí, popřípadě zvýšení této hranice až o 10% rozhoduje souběh více zdravotních postižení a jejich funkční dopad.

Roli zde hrají zdravotní i nezdravotní kritéria, jak byla uvedena v § 39 zákona č. 155/1995 Sb., daná především předchozí výdělečnou činností, dosaženým vzděláním, zkušenostmi, znalostmi, schopností rekvalifikace.

Ze zdravotních faktorů, jež jsou posudkově významné je to

•	působení více příčin dlouhodobě nepříznivého zdravotního stavu, což je důvodem k zvýšení procentního hodnocení nad horní hraničil rozmezí až o 10%,
•	nebo adaptace na postižení, popřípadě dlouhodobá příznivá stabilizace zdravotního stavu, nebo jeho prokazatelné zlepšení, jež může být důvodem ke snížení dolní hranice rozmezí až o 10%.

Současný zákon o důchodovém pojištění umožňuje výkon výdělečné činnosti i poživatelům plného invalidního důchodu. PSSVČ bývá velmi často stanoven hodnotou 70% a při vhodné kombinaci zdravotního stavu, kvalifikace, zkušeností, znalostí a schopností získaných v předchozí výdělečné činnosti, může občan vykonávat vhodnou výdělečnou činnost ve vhodném rozsahu.

Smyslem léčby je překonat chorobu, dodat sílu a chuť naplno žít, protože práce patří mezi činnosti, v nichž lze získat pocit sebevědomí plynoucí ze soběstačnosti, sebeuplatnění a z ocenění okolím.

O posuzování onkologických onemocnění:

1.	Onemocnění zjištěna a léčená v časných stádiích mohou být vyléčena již během pracovní neschopnosti před uplynutím podpůrčí doby, v případě vysokých zápočtů lze prodloužit podpůrčí dobu a poskytovat nemocenské po další dobu k tomu potřebnou a po ukončení dokladu PPN se občan vrátí do původního zaměstnání. Občan může být uznán částečně invalidní a rovněž se vrátí do původního zaměstnání a za vhodných podmínek vykonává výdělečnou činnost. Pokud nemůže dosavadní zaměstnání vykonávat, jako občan se změněnou pracovní schopností má zvýšenou ochranu na trhu práce a zaměstnavatel je povinen nabídnout vhodné zaměstnání.

2.	a) Jedná-li se o nezbytnou komplexní onkologickou léčbu (zářením nebo chemoterapií), po     dobu dvou let od jejího skončení bývá uznána plná invalidita. Současně lékař OSSZ (PSSZ) stanoví termín kontrolní lékařské prohlídky podle metodiky České správy sociálního zabezpečení s přiměřeným časovým odstupem, při níž je zhodnocen zdravotní stav plně invalidního občana. Je-li podrobnými odbornými lékařskými nálezy ošetřujících lékařů doloženo, že léčba byla úspěšná, nejsou zjištěny komplikace se závažnými funkčními projevy a nejsou přítomny metastázy, ani známky recidivy onemocnění, posuzovaný je zpravidla   podle posudkových kritérií uznán částečně invalidní nebo již není uznán ani plně invalidní ani částečně invalidní.

b)	zanechá-li onkologické onemocnění po komplexní onkologické léčbě vážné funkční následky (např. po odstranění části plic nebo mozku), bývá občan podle stupně funkčního poškození uznán buď nadále plně invalidní nebo při lehčím funkčním postižení může být uznán částečně invalidní.

3.	Podle předchozí výdělečné činnosti může být uznán občanem se změněnou pracovní schopností, jsou-li značně omezeny (cca o polovinu) jeho možnosti uplatnění na trhu práce oproti zdravým občanům stejně starým.

Mimořádné výhody

Právní úprava - příloha č. 2 k vyhlášce č. 182/1991 Sb., v platném znění, uvádí seznam zdravotních postižení odůvodňující poskytování mimořádných výhod. Pro pacienty s onkologickým onemocněním jsou důležité zvláště tyto aspekty. Z posudkového hlediska se zjišťuje, zda v důsledku postižení jsou podstatně omezeny pohybové nebo orientační schopnosti.

1.	Mimořádné výhody l. stupně (průkaz TP)

-	písm. a) ztráta úchopové schopnosti nebo podstatné funkční omezení horní končetiny (např. na podkladě anatomické ztráty, ochrnutí, mízního edému), přichází v úvahu zejména u žen po odstranění prsu a operační revizi podpažní jamky, popř. po aktinoterapii.

2.	MV II. stupně (průkaz ZTP)
-	objektivně prokázaná dechová nedostatečnost těžkého stupně
-	po odstranění části plic s následnou dechovou nedostatečností v klidu nebo po námaze, popř. při obstrukci nebo deformitách velkých dýchacích cest ze srůstů
-	chronické vady a nemoci interního charakteru trvale značně ztěžující pohybovou schopnost – jedná-li se např.  následky ozáření dutiny břišní s chronickými průjmy a s prokazatelnou poruchou výživy během komplexní léčby nádorového onemocnění, při němž je omezena pohybová schopnost občana pro náročnost prováděné léčby a vlastní onkologické postižení.

3.	MV III. stupně (průkaz ZTP/P)

písm. f) trvalé nebo dlouhodobě těžké multiorgánové selhávání, pokud podstatně omezuje pohybové nebo orientační schopnosti občana - celkový těžký stav spojený se snížením celkové výkonnosti při recidivě postižení nebo metastázách, při opakované léčbě cytostatiky, opakované chemoterapii s projevy dřeňového útlumu.

4.   U nemocí a vad neuvedených v této příloze, pokud podstatně omezují pohybovou nebo orientační schopnost,se funkční postižení porovnává s indikacemi uvedenými v bodech 1 až 3.

Režim práce neschopného občana:

Změna doby a rozsahu vycházek - je možná jen se souhlasem lékaře OSSZ, nejdříve ode dne následujícího po dnu, kdy byl tento souhlas vydán.

Je vhodné domluvit s ošetřujícím lékařem vycházky "bez omezení", žádosti ošetřující lékař jistě vyhoví.

Změna místa pobytu během dPN na dobu delší než tři dny - je možná jen se souhlasem lékaře OSSZ, nejdříve ode dne následujícího po dnu, kdy byl tento souhlas vydán.

O povolení změny žádá práce neschopný občan příslušnou OSSZ prostřednictvím svého ošetřujícího praktického lékaře, který jej vede ve stavu práce neschopných.

Pobyt mimo území ČR v průběhu dPN jakéhokoliv trvání - je nutno požádat ČSSZ v Praze a ČR lze opustit jen s písemným souhlasem ČSSZ.

O tento souhlas žádá  písemně sám práce neschopný, nikoli prostřednictvím ošetřujícího lékaře,
adresa: ČSSZ, odbor 900, Křížová 25, 15000 Praha 5.

Dodržení stanoveného termínu kontroly u ošetřujícího lékaře, neboť PPN je platné do data vyznačené kontroly. V nezbytných případech je nutno lékaři oznámit důvod, proč nelze dodržet termín stanovené kontroly nedodržením kontroly.

Dostavení se na předvolání ošetřujícího lékaře ke kontrole zdravotního stavu lékařem OSSZ v ordinaci ošetřujícího (praktického) lékaře. Pokud nelze vyhovět výzvě provedené prokazatelným způsobem, je třeba včas písemně sdělit ošetřujícímu lékaři zřetele hodnou překážku.

Včasné předání všech odborných lékařských zpráv ze zdravotnických zařízení ambulantního nebo lůžkového typu ošetřujícímu lékaři, který občana vede ve stavu práce neschopných.

Obecně:

Jednání a chování práce neschopného má přispět k optimalizaci podmínek, za nichž se může plně projevit příznivý a časově odpovídající účinek léčby, neboli, hodnoceno z opačné stránky,
práce neschopný občan by se měl vyvarovat všech situací a činností, které směřují proti efektu léčby a brzdí postup léčení a uzdravování.

Závěrečná poznámka

V oblasti sociálního zabezpečení jsou navrhovány zásadní legislativní změny, jimiž bude Česká správa sociálního zabezpečení transformována ve veřejnoprávní instituci – Sociální pojišťovnu a dojde také ke změnám kompetencí lékařské posudkové služby a jejímu rozdělení. Je vypracován vládní návrh zákona o Sociální pojišťovně a provádění sociálního pojištění a návrhy změn dalších zákonů a souvisejících právních předpisů, které v nejbližších dnech budou předloženy Poslanecké sněmovně Parlamentu ČR. Bude-li nová legislativa Parlamentem schválena, měla by nabýt účinnosti od 1.1.2003. V souladu s ní budou ustaveny odpovídající instituce a reorganizována posudková služba. Část posudkových lékařů bude začleněna ve struktuře Sociální pojišťovny a část bude pracovat pro státní orgány, tzn. v krajských úřadech a na úřadech práce a během reformy veřejné správy také na okresních úřadech.

Účastníci kurzů směřují většinu svých dotahů především na konkrétní údaje – jak postupovat v řízení, na které instituce se obracet při podání žádostí nebo při odvolání atd., a právě v těchto postupech a názvech institucí nastanou určité změny. V příštích měsících však bude možno problematiku upřesňovat a do konce t.r. podáme konkrétní informace.

MUDr. Jaroslava Sedláčková, nar. 1941 v Praze, ukončila v roce 1964 studia na Fakultě všeobecného lékařství UK v Praze. V roce 1968 složila základní atestaci v oboru chirurgie, nástavbovou atestaci v oboru anesteziologie a resuscitace v roce 1971. V roce 1984 složila základní atestaci v oboru všeobecného lékařství. Atestaci v nástavbovém oboru posudkového lékařství složila v roce 1990 a od roku 1995 pracuje v odboru posudkové služby sociálního zabezpečení Ministerstva práce a sociálních věcí ČR.

1 v současné době (březen 2001) jde o dávku dobrovolnou. Řada zákonů v oblasti sociálního zabezpečení obsahuje změny v souvislosti s navrhovaným zákonem o Sociální pojišťovně, m.j. i poskytování nemocenského po uplynutí prodloužené doby by mělo být za splnění zákonných podmínek dávkou obligatorní (nárokovou)

2 vyhláška MPSV č. 284/1995 Sb., kterou se provádí zákon o důchodovém pojištění