Vitaminy a nádorová onemocnění
Prof .MUDr. Jiří Zámečník, CSc.
MUDr.David Feltl

1. Úvod

Vitaminy jsou organické sloučeniny účastnící se (většinou jako koenzymy, tj. nebílkovinné látky, které jsou nezbytné pro činnost enzymů) metabolických pochodů v lidském organismu. Tělo přitom není schopno většinu těchto látek syntetizovat na rozdíl od zvířat (např. u vitaminu C), takže člověk je závislý na jejich přísunu zvenčí. Vitaminy patří mezi tzv. mikroživiny, tj. látky, které nemají energetický přínos pro organismus, působí již ve velmi malých množstvích a jsou pro život organismu nezbytné. Do skupiny mikroživin patří též některé minerální látky a stopové prvky (např. selen, chrom, zinek, železo aj.). Biochemické a molekulárně biologické výzkumy prokazují, že vitaminy mají v organismu mnohem významnější a komplexnější roli, než se původně předpokládalo. Mimo jiné je intenzívně zkoumána úloha vitaminů ve vztahu k zhoubným nádorům, především však v prevenci jejich vzniku.

Současný stav vědění nás bohužel neopravňuje k jednoznačným závěrům, protože většina studií na toto téma je experimentálních, klinické studie vyznívají velmi rozporuplně a tak v této chvíli máme k disposici více otázek než odpovědí. Rozporuplnost klinických studií spočívá v tom, že většina vitaminu nepůsobí izolovaně (např. komplex vitaminů B), nebo se mohou částečně nahrazovat v některých funkcích nebo v účinku (vitamin C – E), a konečně je potřeba k jejich správné funkci ještě mnoha jiných látek.

Již v úvodu musíme předeslat, že vitaminy nejsou samospasitelným působkem, který by nás ochránil před rakovinou. Naopak, “bezhlavé” užívání vitaminů může být velmi nebezpečné, a to nejen pro naši kapsu, ale hlavně pro naše zdraví. Např. při nadměrných dávkách vitaminů A nebo D může dojít k toxickým projevům, nebo nadměrné užívání vitaminu C může působit jako oxidant, tedy zcela opačně, protože vitamin C je významným antioxidantem (viz dále). Jiným příkladem nepříznivého působení vitamínů je zvýšení rizika vzniku plicních nádorů u těch kuřáků, kteří ve zvýšené míře konzumují betakaroten a vitamín A. Doplnění naší stravy vitaminy je vhodné jen při jejich zvýšené potřebě (viz dále). Pamatujme, že vitaminy ve vysokých dávkách jsou lékem, a proto jejich užívání musí předepsat lékař!

2. Přehled vitaminů a jejich funkce

A  (retinol, axeroftol)	fotorecepční mechnismus sítnice, integrita sliznic, stabilita bunečných enzymů, syntéza glykoproteinů, antioxidant

B1 (thiamin)	metabolismus cukrů, funkce centrálního nervového systému, periferních nervů a srdečního svalu
B2 (riboflavin)	metabolismus cukrů a bílkovin, celistvost kůže a sliznic
B5 (pantotenová kyselina)	základní komponenta koenzymu A, mnoho 
enzymatických reakcí
B6 (pyridoxin)	koenzym pro řadu enzymů, zejména v metabolismu dusíku
B12  (kobalamin,cyanokobalamin)	krvetvorba zejména červené barvy, množení buněk
B15 (pangamová kys.,pangamát)	není vitamín! Není totožný s Pangaminem
B17 (laetril, amygdalin)	není vitamín! extrakt z hořkých mandlí
BT (L-karnitin)	antioxidant,oxidace mastných kyselin, metabolismus
	aminokyselin
Folinic acid (kyselina listová)	patří do skupiny vitaminů B, vyzrávání červených
	                    krvinek,nukleové kyseliny,metabolismus homocysteinu,
	působí spolu s vit. B12  
H (biotin) 	zařazuje se do skupiny vit.B, koenzym v metabolismu
	tuků,cukrů,aminokyselin a mastných kyselin
                           C (kyselina l-askorbová)                         antioxidant, funkce a stavba pojivové tkáně, činnost                       
                                                                                          enzymů, metabolismus (cholesterolu), tkáňové dýchání, 
                          	                                                               hojení ran, celková odolnost organismu
D (kalciol,cholekalciferol)	hospodaření s vápníkem, vstřebávání vápníku a fosforu
	ve střevě, tvorba kostí, vyzrávání kolagenu
E (skupina, nejdůl.alfa-tokoferol)	antioxidant, stabilita buněčných membrán, metabolismus selenu
                            F (fatty acids,esenciální mastné            syntéza prostaglandinů (látky podobné hormonům,                          
                             kyseliny: linolová,linolenová,                vznikající ve všech orgánech)                                                   
                             arachidonová)                                
K (fyloquinon K1 ,syntetický	krevní srážlivost, nezbytný pro tvorbu některých 
    fytomadion,menadion K1 , 	krevních bílkovin (koagulační faktor II,VII,IX a X)
    menaquinon K2 )	
P  (rutin)	permeabilita cevní stěny, propustnost
PP(kys.nikotinová,nikotinamid,        
     niacin)                                                prevence pelagry (kožní záněty, záněty jazyka,                    dysfunkce zažívacího traktu a centrálního nervového systému
Q (koenzym Q 10)    	 bioenergetické mechanismy v buňkách

3. Zdroje vitaminů

Nedostatek vitaminů v lidském těle není způsoben jen jejich nedostatečným přívodem, ale též zvýšenou potřebou, nedostatečným vstřebáváním a jejich metabolismem

A                              rybí tuk, játra žloutek, mléko, máslo, smetana, vnitřnosti, mrkev, špenát,  
                                brokolice,zelí,rajčata,mango.                                                        
provitamin A            rajčata,mrkev                      
(beta-karoten)  
B1                            kvasnice, celozrnné obiloviny, maso (zejména vepřové, játra), ořechy,   
                                zelenina, brambory
B2                                         mléko, sýr, játra, maso, vajíčka
B5                            v běžné potravě, játra, ledviny, žloutek, droždí, květák, luštěniny            
B6                            kvasnice, játra, luštěniny, vnitřnosti, celozrnné obiloviny, ryby
B12                                       játra, maso, vnitřnosti, vejce, mléko, mléčné produkty
BT                          část v živočišné stravě, část si vytvoří organismus sám
Kyselina listová      čerstvá lupenová zelenina, ovoce, vnitřnosti, játra, kvasnice
H                             játra, ledviny, žloutek (v bílku je antagonista biotinu aridin), kvasnice,
                                květák, ořechy, luštěniny                                                                                                                                                                                                       C                             šípky, černý rybíz, citrusové plody, jahody, rajčata, zelí, květák, paprika,  
                                růžičková kapusta, brambory
D                             rybí tuk, máslo, žloutek , játra, sluneční záření v kůži člověka
E                              maso, především rybí, rostlinné oleje, máslo, mléko, žloutek, obilní    
                                klíčky, lupenová zelenina, rajčata, jablka, okurky, špenát, petržel
F                              semena olejových rostlin (kukuřice, slunečnice), ztužené tuky  z
                                rostlinných olejů
K                             v zelenině, produkce střevní mikroflóry (K2)
P                             látka rostlinného původu (routa obecná)
PP                           sušené kvasnice, játra, maso, ryby, luštěniny, celozrnné pečivo
Q                            Q 10 v mase, jinak si člověk z ubichinonů 1 – 9 vytvoří v játrech 
                                ubichinon 10

4. Hlavní mechanismy působení vitaminů

4.1. Antioxidace

Kyslík je pro život nezbytný prvek, který však může působit i toxicky. Oxidace molekul je základní a všudypřítomná biochemická reakce v metabolismu buněk. Tento proces dává vznik vytvoření krátkodobému metabolickému mezistupni o vysoké reaktivitě, který je znám jako volné radikály, z nichž nejdůležitější jsou kyslíkové radikály. Pokud těchto radikálů vzniká nadměrné množství, mohou se podílet na vzniku mnoha onemocnění (arterioskleróza, cukrovka, revmatické a degenerativní onemocnění kloubů, stárnutí a zhoubné nádory). Jsou vychytávány (neutralizovány) tzv. antioxidanty. Příroda vytvořila velmi důmyslný systém vnitřních (enzymy) a zevních (vitaminy) ochranných mechanismů. Může však dojít k nerovnováze, pokud se zvýší přísun kyslíkových radikálů nebo jejich tvorba (imise v  ovzduší, cigaretový kouř, ultrafialové záření, pesticidy aj.) nebo se sníží přísun ochranných látek (vitaminy a jiné mikroživiny). Hromadí-li se poškození buněk volnými radikály, urychluje se proces stárnutí a může vzniknout zhoubné bujení.

Prevence  je v prvé řadě v eliminaci škodlivých vlivů a v příjmu antioxidačních látek potravou (česnek, sója, čaj, zejména zelený). Hlavní antioxidanty ze skupiny vitaminů: vitamin C, E, A, provitamin A (karoteny) a prvek selen. 

4.2. Blokáda vzniku kancerogenních látek

Člověk je během svého života vystaven působení chemických látek, které způsobují nebo se podílejí  na vzniku zhoubného bujení. Tyto látky člověk přijímá buď zvnějšku (potravou, ze vzduchu) nebo si je v organismu vytváří. Např. dusitany (používané při konservaci masa, v přípravě před uzením) a dusičnany (přehnojená zelenina dusíkatými hnojivy) se v žaludku přeměňují na nitrosaminy, patřící k nejnebezpečnějším karcinogenům. Vitamin C a E (též selen) brání vzniku těchto nitrosaminů. U zeleniny, kde je vysoký obsah dusičnanů (tmavozelené listy) je též vysoký obsah vitaminu C. Kuchyňskou úpravou však můžeme zničit vitamin C (pomalým vařením, železné nebo hliníkové nádobí). Dusičnany varem nezničíme! Dalším příkladem může být ochranné působení vitaminu C v blokádě kancerogenních látek – sterolů, vznikajících v kůži působením slunečního záření, nebo metabolitů aminokyseliny tryptofanu, obsažené ve zvýšené koncentraci v moči kuřáků a podílejících se na vzniku rakoviny močového měchýře.

4.3. Přeměna nádorových buněk v normální buňky

Poslední dobou se množí zprávy o užití vitaminů v tzv. chemoprevenci, jejíž mechanismus spočívá převážně ve změně genetické informace postižených buněk  (zejména prekanceróz) a vyvolání jejich diferenciace (tj. přeměny potenciálních nádorových buněk nebo i nádorové buňky zpět na normální buňku. Zatím nejvíce je tento chemoprotektivní účinek prostudován u derivátů vitaminu A (tzv. retinoidů):
•	v lokálním použití u kožních prekanceróz a nádorů
•	při vnitřním podání u přednádorových stavů v oblasti hlavy a krku, při prevenci nádorů plic u bývalých kuřáků (jak již bylo výše uvedeno, u kuřáků naopak riziko zvyšují)
 
4.4. Apoptóza

Apoptóza je geneticky podmíněný proces, naprogramovaná buněčná smrt, který má odstranit “již zbytečné” buňky při vývoji organismu, nebo “staré a opotřebované” buňky, nebo nádorové buňky. Apoptóza stojí proti proliferaci (množení, růstu). Antiproliferační účinky a schopnost navodit apoptózu mají retinoidy. Zkoumají se též u vitaminu K, resp. K3. V současné době začínají první klinické zkoušky pro ověření v praxi.

4.5. Podpora imunitní obrany organismu

 V ochraně před zhoubným bujením má zásadní význam stav imunity (obranyschopnosti) organismu. Některé vitaminy (A, C, E) prokazatelně posilují imunitu, ale předpokládáme, že pro dobrou obranyschopnost jsou zapotřebí všechny vitaminy.

5. Potřeba vitaminů

5.1. Zvýšená potřeba vitaminů za fyziologických podmínek 

V dětství a dospívání (vitamin D), ve stáří, v těhotenství a při kojení, při déletrvající extrémní námaze, při neobvyklém způsobu stravování (vegetariánství, veganství), při nesprávném způsobu stravování, při některých návycích a zlozvycích (kouření, alkoholismus), v zimě a na jaře a konečně individuální.

5.2. Zvýšená potřeba vitaminů za patologických podmínek 

Při infekčních chorobách a vůbec při horečnatých stavech, při snížení vstřebávání (dlouhotrvající průjmy, po resekcích částí zažívacího traktu) při metabolických poruchách, při některých dědičných chorobách, při náročné léčbě, v rekonvalescenci a při mnoha jiných chorobách.

6. Úloha vitaminů v onkologii

6.1. Vitaminy v prevenci zhoubných nádorů 

Opíráme se hlavně o rozsáhlé epidemiologické studie.Vitamin A ve stravě (nikoliv ve formě umělých výživových doplňků) působí nepřímo úměrně na výskyt rakoviny plic v Norsku, Singapuru, Anglii, v USA, tedy jeho větší konzumace je spojena s nižším výskytem nádorů. Jiná studie uvádí stejné závěry s výhradou, že tento efekt byl pozorován u beta-karotenu a ne u vitaminu A. Jiné studie prokázaly nepřímo úměrný vztah mezi vitaminem A a rakovinou hrtanu, jícnu, žaludku, prostaty a močového měchýře. Další epidemiologické studie prokázaly, že vyšší příjmem vitaminu C je spojen s nižším rizikem onemocnět rakovinou žaludku, jícnu, hrtanu a rakovinou čípku děložního. Nebyl však pozorován vztah mezi vitaminem C a výskytem nádorů tlustého střeva.

6.2. Vitaminy v léčbě zhoubných nádorů
 
Léčebné podávání vitaminů je v onkologii předmětem dlouholetých výzkumů. Na základě některých dobrých výsledků v pokusech na zvířatech byly, či jsou prováděny i časné fáze humánních studií, většinou se špatnými nebo přinejmenším spornými výsledky. Tak např. zklamaly naděje vkládané do léčby vysokými dávkami vitaminu C (hyperascorbová terapie). Zatím jedinou výjimkou, kdy podávání derivátů vitaminu A, retinoidů (tretinoin a izo-tretinoin) může navodit dlouholetou kompletní remisi u jednoho typu akutní leukemie (promyelocytární). Zájem výzkumníků zůstává u komplexu viatminu A – retinoidů. V místní aplikaci je tretinoin účinný u kožního nádoru bazaliomu. Izotretinoin v kombinaci s interferonem alfa je účinný u karcinomu čípku děložního. Zkušební indikací tohoto preparátu je papilomatóza hrtanu, spinocelulární karcinomy v krční oblasti u rakoviny plic a kůže. Izotretinoin představuje jednu z možností léčby myelodysplastického syndromu (dříve nazývaného preleukemií nebo oligoblastickou leukémií). V kombinaci s interferonem alfa může být použitapři léčbě nádorů ledvin. V současnosti je největším předmětem výzkumu protinádorový efekt vitaminu D.

V průběhu onkologické léčby však mohou mít některé vitaminy velký význam v kombinaci s cytostatickou léčbou. Tak derivát kyseliny listové, kyselina foliniová (citrovorum faktor, leukovorin) v kombinaci s cytostatikem 5-Fluorouracilem, zvyšuje efekt působení tohoto cytostatika u rakoviny tlustého střeva a konečníku. Dále se leukovorin úžívá v léčbě a profylaxi nežádoucích účinků jiného cytostatika metotrexátu, zejména při léčbě jeho vysokými dávkami. Kyselina listová (folic acid) se používá při dlouhodobé léčbě malými dávkami metotrexátu u neonkologických onemocněních.

Jiné vitaminy se používají v podpůrné terapii, tj. ve zmírnění vedlejších nežádoucích účinků radioterapie nebo chemoterapie a přispívají tak k hladkému průběhu léčby a tím nepřímo i k lepším výsledkům. Panthenol se používá ve formě rozpustných tabletek k výplachům dutiny ústní nebo přímo k rozpouštění v dutině ústní při akutní poozařovací reakci na sliznici úst. Dále ve formě masti na akutní kožní reakci po ozáření. Zmírňuje obtíže a urychluje hojení. Vitamín E snižuje vznik  fibrózy pojivové tkáně po radioterapii.

6.3. Vitaminy v rekonvalescenci 

Rekonvalescence po ukončení onkologické léčby je pro organismus velmi náročné období. Organismus je především celkově oslaben, nejvíce imunitní systém a krvetvorba, což má za následek vyšší náchylnost k infekcím všeho druhu, celkově snížené výkonnosti, únavě, depresím atd. Míra oslabení organismu závisí zejména na intenzitě předchozí léčby a na individuálních regeneračních schopnostech každého jedince. Oslabení pacienta po náročné onkologické léčbě má příčinu též ve ztrátě chuti k jídlu, často v problémech s polykáním a vůbec s trávením. Tak dochází nejen k energetickému deficitu, ale též k nedostatečnému příjmu mikroživin a k jejich vstřebávání.

Rizikem pro onkologického pacienta je recidiva nádorového onemocnění, ve kterém sice hraje hlavní roli druh nádoru, jeho pokročilost při zahájení léčby, radikalita léčby. Neméně důležitý je však celkový stav nemocného. Oslabený organismus má menší schopnost úspěšně vzdorovat nádorovému bujení. Oslabení organismu může být též spouštěcím mechanismem rozvoje jiného zhoubného nádoru. Nemocní totiž zůstávají dále pod vlivem vnitřních (např.estrogeny) či zevních (tabákový kouř) karcinogenů, ale nemají dostatek obranyschopnosti ani dostatek ochranných látek přijímaných potravou. 

O samotných vitaminech v rekonvalescenci můžeme říci zhruba toto:

-	největší význam v rekonvalescenci mají antioxidanty podávané na horní hranici doporučených denních dávek

-	podávání některých jiných vitaminů samostatně ve vyšších dávkách se nedoporučuje, protože není vyloučeno, že patří k růstovým faktorům možná též nádorových buněk (B12 a ve vysokých dávkách též vitamin B1 a B6)

-	nejlepší jsou celé komplexy vitaminů

-	u vysoce rizikových nemocných se zkouší podávání retinoidů jako chemoprevence. V současné době se nejedná o standardní přístup, příslušné studie nejsou dosud uzavřeny a nelze zatím učinit jednoznačný závěr.

-	vitaminy mohou být prospěšné i v redukci nežádoucích vedlejších účinků po léčbě. Konkrétně se u hrozící podkožní fibrózy (též fibrózy plic) po radioterapii doporučují vyšší dávky vitaminu E (až 400 mg denně), případně v kombinaci s pentoxifylinem (Agapurin). Přestože mechanismus účinku není spolehlivě znám, výsledky jsou dobré.

7. Doporučené denní dávky vitaminů

                                           české znění                          mezinárodní znění
                                                                                 dospělí                  děti a mládež

A                  (mg)                      0,8                                 0,5                         0,4
B1                 (mg)                      1,4                                 0,8                         0,5      
B2                         (mg)                      1,6                                 1,3                         0,8     
B5                 (mg)                      6    
B6                 (mg)                      2                                    1,3                         0,7
B12                (g)                      1                                     1                            0,7                                                                                                                                                                                             kys.listová    (g)                  200                                 140                        100
C                   (mg)                   60                                   30                          25       
D                   (g)                     5                                      5                         10                    
E                   (mg)                   10           
H                   (g)                 150                                                                                                                          
PP                 (mg)                   18                                   15                            9

8. Závěr

•	Vitaminy jsou důležité nejen ke zdravému životu, ale k životu vůbec. Jsou součástí důležitých pochodů látkové přeměny a činnosti buněk, tkání a orgánů.

•	Vitaminy samy o sobě nejsou lékem s výjimkou onemocnění (vrozených nebo získaných) v důsledku jejich vážného nedostatku. V těchto případech působí jako lék (ve vyšších nebo vysokých dávkách) a léčba patří do rukou lékaře.

•	Vitaminy mají v onkologii nejdůležitější úlohu v prevenci vzniku zhoubných nádorů. Důležitý je jejich pravidelný přísun v racionální potravě, která proti vitaminovým tabletkám obsahuje i jiné zdraví prospěšné látky (vlákninu, nenasycené mastné kyseliny, stopové prvky atd.).

•	Předávkování vitaminy je stejně škodlivé jako jejich nedostatek. Vitaminové preparáty je nutné užívat s rozmyslem a respektovat doporučené denní dávky.

•	Chemoprevence přednádorových stavů patří do rukou lékaře – specialisty. Neodborné léčebné podávání může jen uškodit.

•	Vitaminy samy o sobě nejsou schopny vyléčit běžná nádorová onemocnění. Při léčbě zhoubných nádorů mají podpůrný význam především v redukci vedlejších nežádoucích účinků léčby.

•	V rekonvalescenci je zvýšená potřeba vitaminů.  Ovšem stejný význam jako příjem vitaminů má celková životospráva a rovněž psychická pohoda nemocného.

•	Užívání vitaminů v lékové formě při zdravé životosprávě u zdravého člověka nemá význam. Nemůže kompenzovat nezdravý životní styl.